22. juli kommer vel alltid – forhåpentligvis – til å være en dag som alle nordmenn har noen følelser rundt og som alle vil huske. Det har vært både tankevekkende og «godt» å lese alle kronikkene, lederne og innleggene som avisene har vært fulle av den siste tida – Og nye, grufulle historier er blitt fortalt.
Det som kanskje jeg har bitt meg mest merke i, er innleggene som har gått på at fokuset etter 22.juli har vært altfor mye rettet mot mangel på beredskap, samt gjerningsmannens «gjøren og laden» – og mye mindre på den ideologiske ideen som førte til handlingene hans. Utrolig nok finnes tankegodset fortsatt og har mange tilhengere. Det er helt uforståelig for meg. Samtidig er det vel bare når vi aksepterer at tankegodset finnes – at vi kan jobbe mot å bli kvitt det.
Som kongen sa det i sin tale i går: «Som samfunn har vi ikke gjort på langt nær nok for å se, for å hjelpe og for å bære byrdene sammen – og for å motarbeide de mørke kreftene». Det var utrolig bra sagt.
For egen del husker jeg godt 22.juli 2011. Det var en regntung dag, og vi var på hytta og skulle ha hyttas første fiskesuppelag for hele storfamilien og venner på nabohytter. Vi var en stor ungdomsgjeng og en stor voksengjeng – og vi hadde rigget til med presenninger over utemøblene, så vi skulle holde oss nogenlunde tørre ute, mens ungdommene holdt til i stua, foran TV`n. De kom ut hele tida for å fortelle oss fra nyhetene – som stadig endret seg – fra terorangrep av en muslim, til mye annet «rart».
Først dagen etter ble nyhetene oppdatert med det som egentlig hadde skjedd dagen før. Vi glemmer det aldri.
På hytta fortsetter godværet og hyttegjengen med de samme aktivitetene: Krabbefiske, bading, båtturer, soling og verandakos. Nå er det bare noen få dager igjen før hverdagen slår inn hos Datter og mormorungene, for til mandag er det jobb og barnehage igjen – etter fire uker fri på hytta.
Men vi har ny tur til Kroatia igjen med avreise på mandag. Kroatia er fortsatt grønt på smittekartet, men i likhet med flere andre europeiske land har det vært en økning i smitte der de siste dagene. Det kan føre til at det vipper over 50 og blir oransje i løpet av de to ukene vi har tenkt å være der. Det betyr 3-4 dagers karantene etter at vi kommer hjem.
Vi kommer derfor til å tilpasse hjemreisa ift smittesituasjonen, for vi har nemlig en viktig avtale om vaksinedose nr 2 når vi kommer hjem. Den skal vi ikke gå glipp av.